Nu te plictisești de jocul ăsta de memorie?
- O faci în fiecare dimineață. - Mintea e un mușchi, Watson.
Trebuie exersat regulat, altfel devine moale.
- Majoritatea oamenilor citesc o carte. - Citesc o carte.
Te superi dacă-l oprești puțin? Vreau să terminăm conversația de aseară.
Bine. M-am referit la toate.
Absorbirea și catalogarea diverselor bucăți de informație
în același timp e ideea de bază.
Spune.
Bine, atunci vreau să ne gândim serios să găsim un sponsor.
La ce am nevoie de un sponsor când am un companion?
Pentru că o să mă mai ai numai câteva săptămâni.
Un sponsor e permanent, cineva care... se luptă cu propriile dependențe
și care-ți va oferi suport pe viață și sfaturi, exact ceea ce ai nevoie.
Se pare că drogurile pe care le-am luat mi-au luminat creierul.
Brusc, mi-am dat seama de puterea pe care o dețin, de puterea de a conduce,
să fac lumea să se ploconească la picioarele mele.
Se pare că drogurile pe care le-am luat mi-au luminat creierul.
Brusc, mi-am dat seama de puterea pe care o dețin,
de puterea de a conduce, să fac lumea să se ploconească la picioarele mele.
Știu pe cineva care ți s-ar potrivi.
Am lucrat cu el înainte. Hai să bem o cafea cu el, bine?
Dacă aveam nevoie de un sponsor, asta ar fi sunat încântător.
Nu am nevoie. Așa cum nu am nevoie de un companion.
Și n-ai avut nevoie de dezintoxicare, n-ai avut nevoie de consiliere,
și n-ai avut nevoie de niciun fel de ajutor. Știu.
E doar o cafea.
- Sherlock... - Bine. O să merg.
Cu condiția să am puțină liniște și pace pe aici.
Ne-am înțeles în totalitate, dle McKeon. Un format fluid.
Nu, ne-am înțeles... Designul în formă de grilaj a apus.
O vom face.
Bine. Aveți grijă de dvs.
Clientul nostru preferat încă-și frământă mâinile?
Tipul nu înțelege designul web. Desigur, are vreo 45 de ani.
E al tău?
Nu.
Cred că vine din ventilație.
Da, instalatorul trebuie să-și fi scăpat telefonul.
O să ne zăpăcescă de creieri. Sun la întreținere.
Sezonul 1, Episodul 8 BOMBA CU EFECT ÎNTÂRZIAT
Traducerea și adaptarea Little Badger
Sincronizare WEB-DL: www.titrari.ro
Încărcătura a explodat în colțul de sud-est al biroului,
pe la 9:15 în dimineața asta.
A ucis 2 oameni, pe Dave Preston și Royce Maltz, și a rănit alți 11.
Compoziția chimică a dispozitivului?
Geniștii lucrează la asta.
Tot ce știu sigur e că bomba a fost ascunsă în ventilație.
Ambele victime erau angajații acestei companii?
Parabolic Web Industries. Creează și întrețin site-uri web pentru corporații.
Verificăm dacă cineva a avut probleme cu firma.
- Căpitane? Detectiv Bell? Aveți un minut? - Sigur, prietene.
Îmi imaginez că nu vei duce dorul la asta când vei pleca.
În câteva săptămâni vei fi cu noul tău client.
Gata cu locurile infracțiunilor, cu morțile și distrugerea.
Cel mai periculos loc în care vei merge va fi la ședințe,
unde li se va termina cafeaua.
În primul rând, nu am un viitor client. În al doilea rând,
ai dreptate, nu voi duce dorul la chestiile astea.
Vezi asta?
E hârtie de împachetat. Se folosește pentru a umple golul
dintre combustibil și detonator la o bombă.
Când bomba detonează,
hârtia asta e ejectată prin țeavă, înainte să se aprindă în întregime.
De obicei se folosesc fitile, nu ziare.
Geniștii au spus același lucru.
Deja verificăm jafurile comerciale recente,
să vedem dacă lipsește cuiva chimicale inflamabile și praf de pușcă.
- Ai găsit ceva? - O placă de bază.
Știi că asta e o companie de calculatoare, nu?
Tocmai asta e, dle detectiv.
Asta nu e de la un calculator. E de la un pager.
Observă prezența unui receptor, dar absența unui transmițător.
Deci... Ce caută aici?
Înaintea exploziei, locul ăsta arăta ca puntea unei nave spațiale.
E puțin probabil ca unul din angajații firmei
să folosească o tehnologie așa antică ca un pager.
Spui că e o parte a bombei?
Spun că acesta ar putea fi detonatorul bombei.
Veștile bune sunt că, dacă nu e prea deteriorat, vom putea să depistăm contul.
Îl duc imediat la tehnicieni.
Te anunț dacă aflăm ceva.
Dacă placa de bază e încă funcțională,
cât crezi că va lua poliției să obțină un număr?
Două, poate trei ore. De ce?
Va fi un sponsor fantastic, și lucrează la etajul Bursei.
Bine gândit, Watson. Știi cât de mult iubesc bancherii.
Mă bucur să văd că ai fost atentă de-a lungul ultimelor săptămâni.
De fapt, e ofițer la SEC.
Așa că își petrece zilele ținând bancherii în linie.
De asemenea, a fost 4 ani la ASE în Londra,
așa că îți cunoaște vechile locuri preferate.
Credeai că voi alege un nume la întâmplare? Iată-l!
Salut, Adrian.
- Salut! Adrian, Sherlock. - Încântat.
Păi, voi stați de vorbă. Eu voi fi acolo când terminați.
O situație ipotetică, Adrian. Te sun în miez de noapte,
îți spun că mă gândesc să mă droghez din nou, și că, dacă n-o fac, aș putea muri.
Cum răspunzi?
Sherlock, cred că aș începe
prin a-ți aminti să iei fiecare zi așa cum vine,
și că fiecare zi fără droguri e o victorie.
Te sun și-ți spun că un dușman m-a otrăvit
cu un agent neuroleptic puternic.
Singurul antidot e o doză sănătoasă de difenhidramină,
din care am destulă.
M-ai sfătui s-o iau?
- Difen... - Difenhidramină.
Găsești uciderea prin otrăvire amuzantă?
Nu, normal că nu. Numai că...
Difenhidramina, Adrian, să o iau?
Dacă-ți va salva viața,
atunci da, normal că o iei.
Asta e ideea ta de potrivire bună? Pe bune?
Ți-am spus, e unul din cei mai buni sponsori pe care-i cunosc.
Peter Platitudine? Mă așteptam să mă ia de mână
ca să putem recita din Rugăciunea Serenității.
Bine, dacă nu vrei să auzi numai platitudini,
încearcă să-l asculți pe tip mai mult de 2 minute.
Omul m-a încurajat să iau difenhidramină, Watson.
Un halucinogen.
Republica Zambia l-a clasificat recent ca substanță controlată.
Ce fel de sponsor ar permite celui de care e responsabil
să-și riște luciditatea cu un caz simplu de otrăvire neuroleptică?
Crezi că nu știu că nu există un răspuns corect la întrebarea aia?
Nu-l vrei pe Adrian? Bine. Acesta e un proces.
Putem căuta alți candidați la ședința din seara asta.
O să-ți găsim un sponsor înainte ca perioada mea să se termine.
- Căpitane... - Placa aia de bază pe care ai găsit-o...
Geniștii au confirmat că era parte a dispozitivului, deci, ai ghicit.
Pagerul era preplătit, deci nu avem alte informații,
dar, din fericire, tehnicienii au putut scoate un număr din el.
Și același telefon a sunat pagerul de 3 ori în dimineața asta,
și fiecare apel a fost la câteva secunde de explozia bombei.
Ați putut depista numărul?
Da, la un instalator pe nume Rennie Jacobs din Queens.
Și, fii atent. Tocmai a făcut 6 ani de închisoare
pentru incendierea apartamentului său pentru a înșela asigurările.
Vreun motiv anume pentru care ar vrea să facă praf firma de design web?
Niciun indiciu, dar dacă vrei să-l vezi în carne și oase, tocmai a ajuns aici.
Încercam doar să fac o comandă de sandvișuri pentru micul dejun.
Ați apelat de 3 ori acel pager, dle Jacobs.
De 3 ori.
Ați spus că numărul pagerului era 555-0164, nu?
Cu prefix 212?
Încercam să sun la Miracle Deli de pe 113th.
Numărul lor e diferit cu o cifră. 0165.
Cred că am format greșit. Când nu au răspun,
am apăsat reapelare. De două ori.
Miracle Deli. La pachet sau livrare?
Spune adevărul că numărul e diferit cu o singură cifră.
Da, știm. Coincidențele mă irită, dar nu îndeajuns să-i dau drumul.
Trebuie să plec. Geniștii vor să mă informeze.
Nu pari foarte convins.
Construirea de bombe e o chestie periculoasă.
Necesită răbdare, precizie, atenție la detalii.
Ceasul dlui Jacobs e cu 9 minute în urmă, și are șlițul neîncheiat complet.
Nu prea pare atent la detalii.
Ted Kaczynski arăta ca un vagabond. A reușit să rănească destui oameni.
S-a notat.
- Asta e sigur sursa de alimentare. - Da...
Vă pot ajuta?
Aceasta e... sursa de alimentare a bombei, presupun?
6 volți.
O companie foarte interesantă, PrimSource Battery.
Fondată în 1888 de un expatriat britanic,
și furnizor de inovații mecanice, Hubert Primler.
Au început să facă numai baterii în 1907,
fiecare fiind ștanțată cu acel logo cunoscut al soarelui care răsare.
Logo-ul a rămas neschimbat până în 2008,
când a fost adăugat un mic stejar,
pentru a aniversa centenarul companiei.
Totuși, asta nu are un stejar.
Asta înseamnă că bateria asta e mai veche de 4 ani.
Ciudat, nu? Să treci prin atâtea probleme
să construiești un minuțios dispozitiv exploziv
și apoi să-l alimentezi cu o baterie veche și potențial nesigură?
Ciudat, da, dar nu imposibil.
Holmes! Am numai câteva minute să vorbesc cu Bennett,
înainte să trebuiască să stau în fața a 20 de camere
pentru a explica ce s-a întâmplat dimineață.
- Dar asta? - Care?
- E președintele. - Greșit. E senatorul.
- Căpitane... - Senatorul Obama, nu președintele Obama.
Îți poți da seama după lipsa firelor de păr alb.
Are dreptate. Aici pot citi o dată.
13 octombrie 2008.
- Deci, ce vrei să spui? - Bateria aia are 4 ani vechime.
Bucățile astea de ziar au 4 ani vechime.
Bomba care a explodat dimineață are 4 ani vechime.
Dar de ce ar construi suspectul o bombă și ar aștepta 4 ani?
N-ar fi făcut-o.
Și, în cazul lui Rennie Jacobs, el n-ar fi putut s-o facă.
Acum 4 ani era în închisoare.
Cred că spunea adevărul când a spus că a apelat un număr greșit dimineață.
Îl avem pe cel care a declanșat-o accidental în 2012.
Acum trebuie să-l găsim pe cel care intenționa s-o facă în 2008.
Ești sigur că nu el a construit bomba?
Sigur? Nu. Rezonabil de sigur? Da.
Poliția îl poate interoga în continuare.
Între timp, noi doi putem merge mai departe cu asta, noul nostru front.
E un front drăguț.
Vanowen Strategic Communications.
Consultanță în relații cu publicul, fondată în 1994
de absolventa Școlii de Afaceri Harrington, Heather Vanowen.
Firma e mai ales adepta rezolvării crizelor de imagine a diverse corporații,
ajutând pe multe dintre ele aflate în Top Fortune 500.
Agenți de presă de calibru greu, și...
foști locatari ai birourilor din Midtown distruse dimineață de o bombă artizanală.
Au ocupat acel spațiu până în decembrie 2008.
Dacă am dreptate și bomba a fost plantată în acel octombrie,
compania asta sau unul din angajații ei se poate să fi fost ținta.
Dl Holmes?
Heather Vanowen.
Acesta e Earl Wheeler, directorul meu financiar.
Ni s-a spus că lucrați cu poliția.
Sunt consultantul lor. Aceasta e dra Watson.
Ea este consultantul meu / femeie în casă.
Cum vă putem ajuta?
Puteți începe prin a ne spune cine ar fi vrut să vă arunce în aer în 2008.
Sunt uluită.
Am văzut povestea la știri dimineață.
Știam că e vechiul nostru spațiu de birouri, dar...
N-aș fi ghicit niciodată că acea bombă ne era destinată.
Chiar credeți că a stat acolo în tot acest timp?
Poliția crede că a fost dosită în ventilație.
Dacă acea parte a climatizării clădirii n-a fost niciodată reparată...
și, judecând după evenimentele de dimineață, n-a fost...
Ar fi putut trece neobservată multă vreme.
Bine, dar de ce dimineață?
De ce ar exploda după atâta timp?
Bomba a fost detonată de un pager.
În 2008, compania care a fabricat acel pager
nu avea relee pe o distanță de 42 de străzi de vechile dvs birouri.
În 2010, au construit un nou turn, la vreo 3 străzi distanță.
Deci bomba nu a detonat în 2008, pentru că apelul nu putea fi făcut.
Întrebarea e: cine a construit dispozitivul?
Și ce ar fi putut avea împotriva companiei dvs?
Sunt sigur că ne-am făcut destui dușmani de-a lungul timpului,
dar... cineva care ar construi o bombă?
MLP.
Miliția pentru Libertatea Pământului.
Am primit scrisori de amenințare de la ei în 2008.
E un grup eco-terorist, nu?
Au pus bombe la câteva companii de-a lungul anilor.
Ce-ar avea un grup eco-terorist cu o firmă de relații cu publicul?
Clienții noștri. Lucrăm cu câteva conglomerate energetice importante.
Ocazional, trebuie să le ajutăm, să le netezim imaginea după vreun accident.
200 de milioane de galoane de petrol deversate în Golf, de exemplu?
MLP ne-a trimis 7 scrisori în 2008.
Știu asta pentru că păstrăm copii în arhivă.
- Vreți să aruncați o privire? - Am vrea.
Emanație, tipicar, Cairo.
9 orizontal, 14 vertical, 32 vertical.
Am o chestie pentru puzzle-uri.
Când am încercat prima oară să nu mă mai droghez, am început să beau.
Nu după mult timp mi-am dat seama că am schimbat o adicție cu alta.
Te rog, lasă alea.
"Nu puteți opri asta. Puteți doar să vă supuneți.
Supuneți-vă, sau veți fi distruși."
Așa ceva ar spune MLP.
- Aici... - Nu spune când, nu spune unde.
Scuze, dar din punct de vedere criminalist lingvistic,
amenințările astea sunt destul de fascinante.
De exemplu, văd indicii aici care ar sugera
că MLP nu a fost o organizație în sine,
ci un om care se pretinde a fi o organizație.
Pe bune! Le poți examina acasă? Avem treabă aici.
Da. Căutare de Sponsor 2012.
Trebuie să spun, Watson, e o adunătură cam pestriță în seara asta.
Nu cred că astea sunt genul meu de dependențe.
Cred că va fi un proces mai de durată și mai complicat decât am crezut inițial.
Ai 23 de zile. După aceea, timpul nostru s-a terminat.
Numele meu e Alfredo, și sunt dependent.
Salut, Alfredo.
Am început să fur mașini când aveam 14 ani.
Până când am împlinit 18 ani, eram cel mai bun.
Nu e o mașină în oraș pe care să n-o pot fura.
Pe el.
Acum, sunt plin de bani, sunt plictisit... am dat-o pe droguri.
Îl vreau pe el ca sponsor.
Am luat prima doză la 19 ani...
Fraza asta, "când lumina se va opri", apare în 5 din cele 7 amenințări.
Sunt sigur că am mai auzit-o înainte. Numai că...
- Nu-mi amintesc unde. - "Când lumina se va opri"...
O expresie nautică care a apărut prima oară
în romanul din 1830 al Căpitanului Frederick Marryat,
The King's Own,
semnificând o situație de mare pericol.
E straniu ca o frază aberantă să apară atât de des.
Chiar o să mă faci să întreb?
- Despre ce? - Despre sponsorul tău, Alfredo.
Un individ încântător. A fost de acord să ne vedem mâine la o cafea.
Ca să putem să ne cunoaștem.
Nu ești de acord?
Sunt doar puțin confuză, atât. Chiar l-ai cunoscut pe Adrian.
Ai vorbit cu el înainte să-l refuzi. Pe Alfredo l-ai auzit vorbind 15 secunde.
Nu ți-ai dat seama până acum că văd mult mai multe decât un dependent obișnuit?
Abilitățile mele observaționale sunt foarte bune.
Știu. Știu asta. Numai că... Vreau să te las
în cea mai bună situație posibilă. E important pentru mine.
- Am înțeles. - Bun. Mă bucur.
Nu. "Când lumina se va opri". M-am prins.
Știu unde eram când am auzit asta.
Ăla.
Acolo l-am văzut, acum câteva săptămâni.
Dar care era contextul?
Un om cu un carton galben,
știri din sport, publicitate la pastă de dinți, Arctic Blue...
Vrei să-mi spui ce faci?
O metodă de localizare, un dispozitiv mnemonic.
Se bazează pe memorarea legăturilor spațiale pentru a stabili,
cataloga și readuna conținutul amintirilor.
Dacă-mi amintesc ce era pe astea 6 ecrane, îmi voi aminti ce era pe al șaptelea.
O grăsană, o carte nouă de bucate, insuportabilă.
Disfuncție erectilă. Program despre natură, pinguini.
Și... dezbatere televizată.
Subiectul era... legile internaționale de pescuit ale balenelor.
Doi oaspeți au pornit o ceartă.
Doar nu ești serios când sugerezi
că curățarea Oceanului Pacific este o idee bună.
Ce sugerezi să spunem muncitorilor japonezi
ale căror venituri depind de acest comerț?
Nu înțelegi.
Peste 50 de ani de acum, când lumina ți se va stinge,
îți vei dori să fi făcut mai multe atunci când puteai.
E aceeași exprimare bombastică din scrisorile MLP.
- E aceeași hiperbolă. - Aceeași frază ciudată.
Chiar crezi că e el?
Știu o cale de a afla.
Sunt confuz, dle detectiv.
Mă acuzați că sunt un eco-terorist?
Unul din consultanții noștri speciali
crede că modelul discursului tău se potrivește cu aceste 3 scrisori.
Pentru ultima oară, nu am mai văzut aceste scrisori.
Nu știu nimic despre MLP, și în mod sigur nu construiesc bombe.
Minciună, minciună și minciună.
- Cine naiba ești tu? - Eu sunt cel cu butonul.
E de la liftul de jos, din hol. L-ai apăsat pentru a ajunge la acest etaj.
Cum ai coborât, l-am scos
și l-am dus la departamentul de amprente latente.
Vezi? Era amprenta ta pe el.
Ceea ce înseamnă că are multe în comun
cu o componentă a unei bombe detonate de MLP
la un gater din Utica, în 2005.
Buton... bombă.
Similaritățile sunt destul de izbitoare, nu sunteți de acord?
Ați construit bombele MLP, dle Knowles. Și ați scris acele scrisori.
Păcat că nu te-ai întors după aia pe care ai lăsat-o la Vanowen S.C.
când ți-ai dat seama că era defectă.
Poate azi nu ai fi fost acuzat de două crime.
Am pus bomba de la gater.
Și am scris acele scrisori către Vanowen S.C.
Dar știți ce n-am făcut?
Nu le-am dat curs.
Până în 2008, detonasem cu succes bombe bazate pe nitrați la 5 companii diferite.
Eram recunoscut, și eram luat foarte în serios.
Vanowen S.C. a fost una din câteva zeci de afaceri
pe care le-am amenințat, dar nu am pus bombe.
De ce nu sunt surprins că ți-ai asuma meritele pentru fiecare bombă,
cu excepția celei care a ucis 2 oameni?
Tu ai făcut asta?
Ce să fac?
Ce ți-au făcut mingiile alea?
Mor pentru o cauză bună, Watson.
Normal că o fac!
Știai că, atunci când o bombă explodează,
elementul care găzduiește alimentatorul e adesea atomizat?
Asta face dificil, dacă nu de-a dreptul imposibil,
să identifici compoziția chimică a dispozitivului.
Geniștii de la NYPD se chinuie în clipa asta
excat cu această ghicitoare, așa că m-am gândit să ajut.
- Cu mingii de tenis? - Încerc să reproduc
mirosul și modelul de ardere al bombei din birou
folosind câteva amestecuri proprii, iar aceste mingii
sunt un mecanism perfect de livrare.
Când Edgar Knowles a fost arestat în după-amiaza asta,
a recunoscut că a declanșat 5 bombe bazate pe nitrați, la diverse afaceri.
Niciun eco-războinic care se respectă
nu ar folosi chimicale toxice, create de om, în bombele sale.
Ar folosi ingrediente naturale.
- Miroase a fertilizator. - Dintr-un motiv foarte bun.
Dincolo de capacitățile sale horticole,
fertilizatorul poate fi distilat și mixat într-un accelerator pe bază de nitrați.
Mingea asta e plină cu chestia aia.
Dacă Knowles a încercat să arunce în aer Vanowen S.C.,
ar fi folosit nitrați, iar dacă a folosit nitrați,
bomba ar fi umplut aerul cu un miros pătrunzător și distinct,
același miros pe care-l simți chiar acum.
Chestia e că nu am mirosit niciun fertilizator când am fost acolo.
Am mirosit altceva.
Îmi era străin în acel moment, dar...
Am reușit să-l recreez cu ajutorul micilor mei prieteni rotunzi de aici.
Acum sunt sigur că bomba a fost făcută folosind clorat de potasiu.
E un accelerator făcut din gazolină, înălbitor și vaselină.
Spui că Edgar Knowles spunea adevărul
când ți-a spus că n-a construit bomba care a explodat la Vanowen S.C.?
Da.
Dacă n-a construit-o el, cine-a făcut-o?
N-am nicio idee.
Salut!
Am auzit că mă căutai?
Ieri, ni l-ai dat pe Edgar Knowles pe un platou de argint.
Acum spui că a construit toate bombele, cu excepția celei de acum 2 zile?
Așa cum spuneam, bomba aia a fost construită folosind clorat de potasiu.
Da, iar Knowles le-a folosit numai pe cele cu baligă de vacă.
Te-am auzit. Asta nu e de ajuns.
Mai e ceva. Am venit în dimineața asta
să reexaminez componentele bombei, și am adunat laolaltă
câteva din fâșiile de hârtie de împachetat
care au fost folosite. Am reușit să formez
aproape toată pagina a treia a ediției din 13 octombrie a "New York Times"-ului.
Grămada asta mi-a sărit în ochi.
Am văzut o mică zimțuire, aproape imperceptibilă, pe marginea de sus.
- Eu nu văd nimic. - N-ai face-o.
Majoritatea oamenilor n-ar face-o, și de aceea i-am luat urma.
Hârtia folosită în bombă era sub o altă bucată de hârtie
pe care cineva a scris acel cuvânt.
Au presat destul de tare pentru a face crestături.
Deja le-am verificat cu scrisul de mână al lui Edgar Knowles.
- Nu se potrivește. - Cu tot respectul, Holmes... Și ce dacă?
Poate a fost ajutat cu bomba. Poate acea persoană a scris
vreo notiță ciudată în partea de sus a ziarului.
Așa cum am spus înainte, cred că Edgar Knowles a lucrat singur.
Și, cum am spus înainte, încă îl plac pentru ultima bombă.
Amenințările contra Vanowen S.C. nu au fost făcute publice,
ceea ce înseamnă că, în afara poliției,
numai angajații firmei erau cei conștienți de ele.
Aș vrea să ceri o citație pentru dosarele lor de personal,
- să le pot trece în revistă. - Pentru ce?
Imaginează-ți că erai un angajat nemulțumit.
Vrei să lovești compania, dar nu vrei să fii prins,
așa că de ce să nu profiți de amenințările MLP
pentru a planta un dispozitiv propriu?
Tu îl faci să explodeze, ei sunt îninovățiți.
- Nu. - Nu?
Nicio citație.
Dacă vrei să te înțepi cu cei de la Vanowen S.C, va trebui să te descurci cu ei.
Sunt sigură că va fi aici în orice moment.
Chiar îmi plac acele...
tatuaje.
O să-i dau iar un sms, să văd unde e.
Sunt cu Alfredo. Unde ești?
Sunt la Vanowen S.C. Trebuie să reprogramăm.
Regret, Alfredo, dar se pare că Sherlock nu ni se va alătura azi.
Ai răbdare.
Prima regulă a unei bune sponsorizări.
Noii-veniți ca el nu înțeleg întotdeauna amploarea muncii implicate.
Devin frustrați. Trebuie să fim răbdători și metodici cu el.
Aveam impresia că nu ai mai fost sponsor înainte.
N-am fost. Dar am avut unul excelent. M-a învățat tot ce știa.
Adevărul e că aștept de ceva vreme să fiu sponsor.
Oamenii nu mă roagă niciodată.
Cred că e din cauză că sunt tăcut.
Îți pot ajuta prietenul, dră Watson.
Trebuie doar să-mi dea o ocazie.
Te descurci?
Da.
Și mersi că m-ai lăsat să studiez dosarele alea.
A fost o decizie ușoară de luat.
Cred că dacă cineva are ceva cu compania asta, aș vrea să știu.
Și tu ești un dependent, nu?
De cuvinte încrucișate.
Nu ți-ai fi dat seama de indiciile alea de la calculator dacă nu erai.
Cochetez cu ele.
Aș vrea să pot spune că doar cochetez cu ele.
Aveam obiceiul ăsta sub control când în ziare apărea unul pe zi.
De când au pus ultimii 50 de ani în arhiva online, sunt o cauză pierdută.
E un miracol că mai apuc să muncesc.
Vrei sex?
Pardon?
Nu sunt dezgustat, dră Vanowen. Sunt doar ocupat.
Probabil am putea aranja o programare.
Flirtezi. Discuția asta despre cuvinte încrucișate.
Mă găsești atractiv.
Sentimentul e reciproc, în mare parte.
Musculatura picioarelor tale și a umerilor tăi
sugerează o anume elasticitate pe care o găsesc destul de ispititoare.
Oricum, trebuie să te avertizez, o relație între noi
nu ar trece niciodată de partea fizică.
Fără să te jignesc, desigur. Numai că... nu așa fac eu.
Salut!
- Întrerup ceva? - Nu.
Nici măcar puțin.
Scuze că am lipsit de la întâlnire, Watson.
După cum vezi, investighez posibilitatea ca un angajat de aici să fi pus bomba.
Nu-i nimic... I-am spus lui Alfredo că ținem legătura și că putem reprograma.
- Asta e toată piesa? - Pradeep Singh.
Angajat ca și copywriter în decembrie 2003.
A fost promovat asociat junior în ianuarie 2007, asociat senior în iunie 2007,
și, în sfârșit, director asociat la Creație în martie 2008.
Văd aici că a fost notificat de Resursele umane la 10 octombrie 2008
pentru că a avut o ceartă cu dvs, dră Wheeler.
Văd raportul de la Resurse Umane, apoi nimic, nicio hârtie...
Da, pentru că contractul său cu compania a încetat.
- Pentru că s-a certat cu dvs? - Pentru că a dispărut.
A venit la muncă, a plecat, nu s-a mai întors.
A fost în toate ziarele vremii.
Poliția s-a implicat, n-a fost găsit.
Pot întreba ce a declanșat neînțelegerea dintre voi?
Pradeep nu era fericit.
La început a fost un angajat model, dar l-a schimbat ceva.
A devenit... nu știu... arogant.
A început să spună că vrea mai multă putere la companie,
mai mult control, și, la început, i le-am dat.
Pradeep a fost un tip capabil.
Apoi totul s-a schimbat când a venit să ceară a 4-a mărire în 18 luni.
- I-ați spus că ajunge? - Nu, atunci a pocnit.
Mi-a spus că-mi va părea rău.
A mai lucrat aici cam o săptămână, iar după aceea, a dispărut.
Nu l-am mai văzut.
Pradeep e mort. A murit în 2008.
Din câte am înțeles, dnă Singh, n-a fost găsit niciodată, viu sau mort.
Soțul meu m-a iubit foarte mult, așa cum îl iubeam eu.
N-ar fi fugit niciodată.
Mi-am păstrat speranța o vreme, dar într-un final a trebuit să accept
că singura explicație posibilă pentru dispariția lui era moartea.
Credeți că a fost victima unui act criminal.
Dacă ar fi căzut undeva, dacă făcea un atac cerebral sau un infarct,
cineva l-ar fi găsit.
Pradeep a fost omorât.
Sau a cedat... a pus o bombă la locul său de muncă,
și apoi a dispărut din peisaj înainte să detoneze.
Aveți idee cine ar fi vrut să vă rănească soțul?
Nu.
A fost un bărbat cu care s-a certat la birou,
cu câteva zile înainte să dispară, dar poliția l-a exonerat.
În afară de asta, nu avea dușmani.
- Era un... - Sunt doar curios, dnă Singh.
Ați modificat camera asta din 2008?
- Modificat? - Remodelat, renovat, reconstruit.
Nu, n-am atins-o de când a dispărut Pradeep.
Nici măcar pentru mucegaiul de pe peretele din spatele acelui dulap?
- Cum de-ați... - Nasul știe.
Ne putem uita în curtea din spate?
- De ce? - O formalitate.
De fapt, cred că o să folosesc baia mai întâi. Am mâncat un ou stricat.
Vin și eu imediat.
A fost... A fost frumos să fim la țară.
Ne scuzați un moment?
- Sigur. - Scuzați-mă.
Dna Singh avea dreptate, soțul ei e mort. E mort de ceva vreme.
- Ce tot spui acolo? - Fotografia de la capătul șemineului
îi arată pe Pradeep și dna Singh stând pe o sofa.
A fost făcută în aceeași cameră în care am stat noi.
Am observat câteva discrepanțe
între zidul din fotografie și cel la care ne uitam noi.
Spațiul dintre picturi era greșit.
În fotografie, erau la circa 18 centimetri distanță.
În cameră, 12 centimetri.
De asemenea, atârnă mai jos cu vreo 10 centimetri.
Cineva le-a dat jos, le-a pus înapoi, dar nu a măsurat distanța corect.
Himali le-a mutat?
A spus că în camera aia nu s-a făcut nimic,
și, când am dat ramele jos de pe perete,
am văzut că avea dreptate... Nu sunt găuri vechi de cuie
care să corespundă aranjamentului original al ramelor.
Este, totuși, o mică umflătură.
Umflătură?
Mijlocul peretului e convex, aproape imperceptibil.
De ce? Pentru că gazele eliberate
de cadavrul în descompunere al lui Pradeep Singh
au extins plasticul în care e învelit, împingând în afară.
Stai puțin! Îmi spui că Pradeep e în zidul ăla?
- Asta ar explica și mucegaiul. - Nu!
Ucigașul său a îndepărtat izolația pentru a face locul cadavrului.
Asta a creat o diferență de temperatură
între secțiunea aceea și celelalte, s-a format condens...
Apoi mucegai.
Acum 4 ani, ucigașul lui Pradeep a spart secțiunea aia de perete,
l-a vârât înăuntru, apoi a înlocuit și revopsit peretele de rigips.
- Ești sigur? - Sunt destul de sigur.
Himali Singh nu și-a ucis soțul.
Emigrațiile au confirmat că era în Mumbai,
vizitându-și familia, în cea mai mare parte din octombrie '08.
Nici măcar nu a venit acasă până când nu a aflat că Pradeep era dispărut.
Oricine l-a ucis pe Pradeep, știa că soția lui era plecată.
Călătoria ei le-ar fi oferit intimitate și timp să-l omoare și să-l ascundă.
Poate Singh avea un tovarăș, cineva cu care a construit bomba.
- Lucrurile au luat-o razna... - E o teorie rezonabilă, căpitane.
Problema e că nu mai cred că Pradeep a avut ceva de-a face cu asta.
Ce e ăla? Buletinul informativ al companiei?
Ăla e biroul lui Pradeep.
Aia e ventilația în care bomba a fost ascunsă, chiar lângă el.
Dacă exploda atunci când trebuia, în 2008,
l-ar fi transformat în cel mai nou promovat hamburger.
Fișele de personal de la Vanowen arată că n-a lipsit nici măcar o zi
până în momentul în care a plecat definitiv.
Asta înseamnă că aproape o săptămână în prima parte a lui octombrie
a stat la o distanță foarte mică de un dispozitiv exploziv funcțional.
Crezi că-i era destinat.
E foarte clar că cineva îl vroia mort pe Pradeep.
Întrebarea e, cine ar fi dispus să meargă atât de departe și de ce?
Legistul confirmă că Pradeep Singh a fost ucis de o rană prin împușcare în piept.
Moartea a fost urmată de, și citez, "mumificare pătrunzătoare".
Asta e tot ce avea în buzunare.
E ciudat... E o cheie pe lanțul de chei
cu un buton ca acela pentru deschiderea mașinii,
dar în mod clar nu e o cheie de mașină.
Nu, asta e cheia unui depozit bancar. Îți poți da seama după dinți.
S.L.B.
Sequoia Liberty Bank?
Cutia nr. 699.
Următorul Film al lui Cheech și Chong?
Nu e un film bun, dar nu m-a făcut să vreau să comit o crimă.
Filmul s-a dus.
Vezi orificiul de aici? E pentru a nu înregistra peste bandă.
Dacă pui scotch acolo, îți va permite s-o faci.
Tot ce trebuie să facem e să găsim un VCR... în 2012.
Încă nu ai fost la mine acasă, detectiv Bell?
Am câteva VCR-uri funcționale.
Îmi place să mă uit la interogatoriile poliției din anii '70 și '80.
Tehnicile erau mai naturale pe atunci, și, ocazional, învăț ceva folositor.
Acesta e unul din anchetatorii mei. Așteptam vești despre alt caz.
- Te superi dacă vorbesc în particular? - Recepția mea e la dispoziția ta.
Care-i treaba, Carlo?
I-am dat mesaj lui Alfredo, și am aranjat totul pentru mâine.
O cafea la 9:00.
Alfredo, da... Nu cred că asta o să meargă.
Scânteia nu mai e acolo.
Cred că va trebui să-mi caut un sponsor în altă parte.
- Ce tot spui? Tu l-ai ales. - Putem mai mult.
E vorba de noi?
- Ce să fie despre noi? - Ezitarea de a-ți găsi un sponsor.
Încep să cred că faci pe dificilul pentru că nu vrei să te părăsesc.
Niciodată nu mi-ai spus că ești amuzantă.
L-ai ales pe Alfredo pentru că ai crezut că n-o să-mi placă de el,
dar acum, că o fac, încerci să-l îndepărtezi și pe el.
Bine, ceea ce simți acum... Am mai văzut asta.
Clienții încep să-și facă griji despre cum va fi viața lor
după plecarea companionului. Prind un fel de teamă a separării.
De fapt, e destul de standard.
Bănuiesc că, din moment ce te-ai opus mereu prezenței mele aici, nu...
nu mi-a trecut prin cap că și tu ai putea simți asta.
Nu știu ce pui la cale, dar vechiul eu ar fi vrut sigur puțin.
- Ascultă, eu... - Te-ai întors. Excelent!
Ăla e Pradeep?
Arată de vreo... 25 de ani acolo.
Bună, iubitule!
Mă bucur că, în sfârșit, avem întâlnirea asta.
- Și eu. - Ești gata de distracție?
- Da. - E o prostituată.
Asta e interesant. Una scumpă, după cum arată.
- Vrei să mă ajuți cu asta? - Sigur.
Bună, dră Vanowen.
Ne putem uita în continuare dacă vreți, dar aș spune că ne-am găsit atentatorul.
Toate astea numai pentru a-mi pune câteva întrebări?
Doar un formular de consimțământ, dnă. E procedura standard.
Acum vreți să-mi spuneți despre ce e vorba?
Bună, iubitule! Mă bucur că, în sfârșit, avem întâlnirea asta.
- Și eu. - Gata de petrecere?
- Da. - Bun.
Îmi pare rău. Asta ar trebui să fiu eu?
Mi-am dat seama de când am vorbit că aveți origini modeste.
Tatăl a fost contractor, mama casnică.
Când ați intrat la Școala de Afaceri, aveați nevoie de o sursă de venit.
Ceva pentru plata taxelor școlare, și să vă asigure bani pentru viitoarea companie.
Din disperare, v-ați îndreptat spre cea mai veche meserie din lume.
Și ați făcut-o cu oarecare gust, aș spune.
Opriți-l, vă rog.
Ți-ai construit cu succes o nouă viață din cenușa celeilalte,
și nimeni n-a aflat vreodată.
Până când Pradeep Singh s-a angajat la Vanowen.
Probabil i-a luat o vreme să-și dea seama că noua lui șefă era una din femeile
pe care le înregistrase în secret cu ani în urmă,
dar, când a făcut-o, ți-a tras-o.
Ca să zic așa.
Trei promovări într-un an? Mie-mi miroase a mită.
Nu. L-am promovat pe Pradeep pentru că o merita.
O mică confesiune...
Găsesc legile anti-prostituție din țara asta destul de Victoriene.
Sexul e o marfă. De ce să nu fie o piață pentru el?
Dar, desigur, nu toată lumea gândește ca mine.
De aceea a trebuit să-l plătești pe Pradeep,
până când cererile sale au trecut de punctul unde le puteai împlini.
Apoi te-ai gândit la o cale de a-l ucide.
Deja aveați scrisori de amenințare de la MLP.
Așa că ai construit o bombă, plănuind să dai vina pe ei.
Dar, când nu a detonat, l-ai împușcat pe Pradeep și l-ai zidit.
Bănuiesc că tatăl tău te-a învățat cum să lucrezi cu rigipsul.
O poveste foarte inventivă, recunosc asta.
Poate să arunce așa cu noroi în mine?
Vă puteți suna avocatul oricând, doamnă.
N-a fost o mare surpriză că dvs ați fost cea care
a căutat birouri noi pentru Vanowen S.C.
Erați, la urma urmei, singura persoană care știa
că era o bombă neexplodată în tavan.
Știți ceva? Cred că-mi voi suna avocatul.
Dacă o faceți, dră Vanowen,
poate veți vrea să-i spuneți că sunteți pe cale să fiți arestată.
Aveți o veche casetă și niște teorii idioate. Asta nu e o probă.
Da, dar am găsit ceva pe una din bucățile de ziar folosit la împachetarea bombei.
O imprimare a cuvântului "novocaină".
O mostră folositoare de scris de mână, dar mesajul în sine e destul de opac.
Până când cineva se gândește la pasiunea pentru rebus. Novocaină.
Răspunsul la careul 144 din ziarul "The New York Times", 13 octombrie 2008.
Indiciul era "inamicul durerii", în caz că ați uitat.
Detectivul Bell și unitatea specială
tocmai l-au verificat cu mostra de scris pe care ne-ați dat-o
când ați semnat formularul de consimțământ.
Detectiv Bell, onoarea îți aparține.
Dră Vanowen, vreți să vă întoarceți, vă rog?
Sunteți arestată pentru explozia care i-a omorât pe David Preston și Roy Smalls.
Asta e o surpriză.
Eram pe drum dă-ți arăt ceva, apoi am primit mesajul tău.
Da, păi... nu e nimic personal.
Nu o iau personal. Nu-i nimic. Dar dacă tot sunt aici...
De când m-am îndreptat, lucrez cu mașinile companiilor.
Le testez sistemele de securitate.
Bănuiesc că s-au gândit că dacă mă țin la distanță,
asta e de ajuns pentru clienții lor.
Tocmai am primit o nouă însărcinare.
Dra Watson mi-a spus că te pricepi la încuietori.
M-am gândit că poate ai vrea să încerci.
Adevărul e, Alfredo, sunt deja adeptul înfrângerii sistemelor de securitate.
Chestia asta nici măcar nu e încă pe piață.
Deci, pe bune... de unde știi că vei reuși?
Știi că vrei să încerci.
Evident, e ideea ta.
Găsirea de puncte comune.
Speranța e de ajuns pentru a mă gândi mai bine.
Nu va fi de ajuns.
Ce are dacă-l cunoști pe tip?
Într-un fel sau altul, voi ieși din viața ta în câteva săptămâni.
Poate ți-e teamă de ziua aia. Poate numeri secundele.
Oricum ar fi, o să mă asigur că vei fi pregătit în clipa aia.
Promit.
Dacă-l ajut cu însărcinarea asta, nu înseamnă că va fi sponsorul meu.
Normal că nu înseamnă asta. Sunt destul de independent.
Normal că ești.
Imobilizator montat de fabrică, sau sistem de urmărire de pe piața de accesorii?
Nu spune.
Nu-i nimic. O să-mi dau singur seama.
Știi, sunt în întregime independent.
Traducerea și adaptarea Little Badger
Sincronizare WEB-DL: www.titrari.ro